SOMMERNATTENS SMIL
Her er advokatens teaterbillet til i aften.
- Mange tak. - Klokken er fire.
Frøken Desirée Armfeldt spiller i aftenens stykke.
- Det vidste jeg ikke. - Den store skuespillerinde.
Tak, jeg ved, hvem hun er.
Hvad sagde han, da De nævnte Armfeldt?
Han både rødmede og gav et sæt.
- Gav han et sæt? - Et aldeles tydeligt sæt.
- Tak for i dag. - Farvel, advokat Egerman.
Ud i solen, mine herrer. Sommeren er kommet.
"Ud i solen, mine herrer ..."
Han skynder sig nok hjem og ser til den unge frue.
Så sønnen ikke begynder at dyrke advokatens lille ærtebælg.
Er det sandt, at Desirée Armfeldt var advokatens elskerinde?
I to år. Efter den første hustrus bortgang. Så gav hun ham løbepas.
Et udsvævende fruentimmer, denne Desirée.
- Men hun er jo også skuespillerinde. - Ja, det forklarer jo alt.
Adolf! Advokat Egerman er kommet.
Han kommer straks.
Goddag, advokat Egerman.
Portrætterne af advokatens unge hustru -
- er de mest fremragende nogensinde fra vores atelier.
En overordentlig kunstnerisk udførelse.
Det er motivet. Motivet er altid det vigtigste.
Ja, hun er smuk, Anne Egerman.
- Er min hustru hjemme? - Hun venter med teen.
- Hun har spurgt efter Dem. - Jeg blev lidt forsinket.
- Hvor er det blevet smukt. - Ja, nu kommer sommeren.
Jeg holder nu mest af efteråret. Altså det tidlige efterår.
- Hvor gammel er Petra? - 18.
- En god alder. - Synes advokaten også det?
- Er min søn kommet? - Han læser højt for fruen.
"Dyden giver den dydige våben.
Fristelsen er et angreb, men intet fald.
Dertil siger Martin Luther:
'Du kan ikke hindre fuglen i at flyve over dit hoved, -
- men du kan hindre den i at bygge rede i dit hår.'
Goddag, mine børn. Goddag, fru Egerman.
Undskyld forsinkelsen. Men du har jo selskab.
Goddag, min søn. Hvordan gik din eksamen?
- Du gjorde det naturligvis strålende. - Henrik fik ros af professoren.
"For en gangs skyld en teolog, der ikke er idiot."
- Og du vil stadig være præst? - Lad nu være.
Jeg siger ikke noget.
Næh, Fredrik! Skal vi i teatret i aften?
Hvad skal jeg tage på? Har du også tid? Hvor dejligt!
Hvad skal jeg dog tage på?
Tænk, at du har tid til at gå i teatret med din Anne.
- Se, Henrik. Billetter til teatret! - Måske vil du hellere gå med Henrik?
Når jeg kan gå med dig, som ellers aldrig har tid?
Hvad skal jeg dog tage på?
Den blå med fjerene? Eller den gule måske?
Er det en komedie, vi skal se?
Nu ved jeg det: den hvide. Den passer både til gråd og latter.
Jeg var så dum kun at købe to billetter, -
- men en komedie er vel også en for verdslig fornøjelse for en gejstlig.
For rigtigt at nyde forestillingen foreslår jeg en lille lur.
Du må have os undskyldt. Vi ses til middagen.
- Lad være med at gå sådan der. - Hvad mener herren? Gå hvordan?
- Petra svinger med bagdelen. - Gør jeg det?
Det gør jeg jo også. Hvor morsomt.
Desirée ...
... hvor har jeg længtes efter dig. Desirée ...
"Fortæl mig om grevinden. Som De ved, har jeg aldrig mødt hende."
"Jeg forstår Deres nysgerrighed, madame de Vilmorac.
Jeg skal beskrive hendes person efter bedste evne, -
- skønt hun er for flertydig, for rig på hemmelighedsfulde modsætninger -
- til at beskrive kort."
"Det siges, at hendes magt over mændene er ganske sælsom."
"Grevinde Celimène de Francen de la Tour de Casas."
- Hvem spiller grevinden? - Det er vist frøken Armfeldt.
- Hedder hun ikke Desirée? - Jo.
Må jeg låne kikkerten?
- Hvorfor kiggede hun på os? - Det gjorde hun ikke.
- Hun så på os og smilede. Hvorfor? - Man smiler, når man får applaus.
- Hun er så smuk. - Det er bare sminke.
Har du da set hende i virkeligheden?
"Vi ved jo, at hver mand har sin værdighed.
Vi kvinder har ret til at begå mange synder mod vore mænd, -
- vore elskere, vore sønner. Vi må blot ikke såre deres værdighed.
Hvis vi gør det, er vi enfoldige og må tåle konsekvenserne.
Vi burde gøre vore mænds værdighed til vor forbundsfælle -
- og ae den, lulle den, tale blidt til den -
- og behandle den som vort kæreste legetøj.
Først da har vi manden i vore hænder, for vore fødder, -
- eller hvor vi nu ønsker at have ham."
"Mener De, at dette er foreneligt med den ægte, oprigtige kærlighed?"
"Glem ikke, madame, at kærligheden er et uafladeligt spil med tre bolde.
Deres navne er: hjerte, ord, skød.
Hvor let kaster man ikke tre bolde i vejret og taber en af dem?"
"Jeg gyser over en sådan mangel på anstændighed."
Jeg vil hjem.
"Grevindens uanstændighed er dybt moralsk -
- og hendes indflydelse virker kultiverende på alle mænd -
- uanset deres stand."
- Er forestillingen allerede forbi? - Fruen blev dårlig.
- Vil Petra hjælpe hende i seng? - Javel, hr.
Skål, min søn.
Jeg vidste ikke, at guitarspil indgik i uddannelsen af præstestanden.
En udmærket vin. Du har god smag. Det glæder mig, du fejrer eksamenen.
- Jeg er så forfærdelig ulykkelig. - Naturligvis.
- Du er ironisk. - Jeg forstår ikke hvorfor.
Du er ung, det er forår, måneskin, du bestod eksamenen, -
- du har champagne og en pige, der er virkelig ... tiltrækkende.
Og dog er du ulykkelig. Ungdommen er fordringsfuld.
- Jeg elsker hende ikke. - Kun godt.
Vi har syndet, og det blev helt ...
Bliver du kastet af, så op på hesten igen.
Det gælder både kærlighed og ridning.
Hvorfor skal du blande alt sammen? Erotik er ynglingenes leg.
- Kærlighed er ... - Så unge kan ikke elske?
Et ungt menneske elsker altid ... sig selv.
Og selve kærligheden.
Men du ved, hvad det vil sige at elske?
- Det tror jeg. - Det må være vidunderligt.
Det er frygteligt. Hvordan skal man udholde det?
Er du oprigtig nu, pappa?
Petra var søreme sød. "Bedre held næste gang," lo hun.
Hvad sagde du? Ja ja. Premieren er altid en bedrøvelig affære.
Et stort held, at kvinderne ikke tager det halvt så alvorligt.
- Så ville menneskeheden uddø. - Du gør alt til en spøg.
Det vil du også, når du indser din dårskab -
- og dine drømmes ubetydelighed.
- Fruen vil sige godnat til advokaten. - Jeg kommer straks, Petra.
Du er en dygtig pige, Petra. Du får lønforhøjelse til den første.
- Ville du kunne blive skinsyg? - Skinsyg?
Hvis Henrik gjorde kur til mig? Eller jeg blev lidt forelsket i ham?
- Det er bare et eksempel. - Hvor får du dog de idéer fra?
- Men ville du blive skinsyg? - Lad mig nu sætte mig op og svare.
Jeg tror, jeg ville blive skinsyg. Fordi I er så unge, og jeg er gammel.
- Og fordi jeg holder afjer begge to. - Du er faktisk frygtelig gammel.
Hvorfor giftede du dig med mig? Kan du svare mig på det?
- Er det det store forhør? - Syntes du, jeg var sød?
Ja, bestemt. Forfærdelig sød.
- Ikke som andre kvinder? - Også det.
- Og så var jeg bare 16 år. - Ja, også det.
- Jeg var huslig og næsten altid glad. - Du gjorde mig glad.
Så tænkte ulven: "Gad vidst, hvordan en purung pige smager?"
Tror du det?
Tilstå, at ulven havde slette tanker.
Ja, måske, nogle gange.
- Men ulven havde forregnet sig. - Hvorfor havde han det?
Du var så ensom og trist den sommer.
Jeg havde så ondt af dig.
Og så forlovede vi os. Og det var mig, der foreslog det.
- Har du glemt det? - Man bliver så glemsom med alderen.
Nu skal jeg sove.
En dag bliver jeg rigtigt din kone, og så skal vi have et barn.
Du må være tålmodig med mig.
Godnat.
- Det var ingen sjov forestilling. - Vi så ikke så meget af den.
Hvor gammel er hende Armfeldt mon?
- Det ved jeg ikke. - Hun er nok 50.
- Det tror jeg nu ikke. - Hun var i hvert fald gammel.
- Godnat. - Godnat.
"Dyden er kontinuerlig. For hvis dyden afbrydes, er den ej længere en dyd.
Heller ikke den just påbegyndte dyd fortjener navnet "dyd".
Dyden står i skarp kontrast til ikke blot den uskikkelige handling, -
- men mindst lige så meget til den syndige tanke.
Men dyden giver den dydige våben.
Fristelsen er et angreb, men intet fald. Dertil sagde ..."
- Du hører jo slet ikke efter. - Jo, men jeg forstår det ikke.
- Dine tanker er andetsteds. - Jeg tænker ikke på det.
- Jeg tænker på Henriks pappa. - Han er en kyniker.
Jeg synes, han er sød. Han slår sådan smut med øjnene, -
- at det giver et sug i maven, når han ser på en.
Du er letsindig og vellystig.
En skam, at Henrik på en gang er så sød og så indviklet.
- Hvad mener du med det? - Hvad ved jeg?
Henrik er jo sød som en lille dukke.
- Goddag, Malla. - Jøsses!
Mademoiselle Glad, er De venlig at vaske mine kraver?
Hvor er hr. Almroth i dag?
Fredrik!
Din gamle buk, dit kvaj, din langnæsede dromedar, -
- hvor ser du dog menneskelig ud.
Tak for komplimenten.
Har du ondt i brystmusklen, hjertet, som det hedder i folkemunde?
Det var ikke derfor, jeg kom.
Det har altid været dine ædleste træk, der har ført dig til Desirée.
Da jeg tog en middagslur i dag med min hustru, -
- drømte jeg om dig, -
- og i søvne hviskede jeg dit navn, mens jeg kærtegnede min hustru.
- Jeg tror ikke, hun hørte det. - Hvor gribende!
"Hun levede videre i hans drømme."
Er du blevet giftig på dine gamle dage?
Gammel og gammel. Jeg er 29. Det er ingen alder for en kvinde i min alder.
Min unge hustru gættede på, du var 50.
Den lille heks!
Fredrik, så ved hun det.
- Hvad? - At du sagde mit navn i nathuen.
Hun virkede også oprevet. Hun græd og stillede sære spørgsmål.
- Og Anne er ingen dum gås. - Nej, hun turde gifte sig med dig.
Hvis du ikke ler, skal jeg fortælle dig noget.
Sæt dig, mens jeg klæder om.
Ja, le du bare ...
... men Anne og jeg har været gift i to år, -
- og jeg har ikke ... Kort sagt: Hun er stadig uberørt.
Nu står verden ikke længere. Er bukken blevet den blide gartner?
Hun er bange for mig. Jeg forstår hende godt.
Hun skal modnes i ro og mag.
En dag skal hun komme til mig uden frygt, af fri vilje, uden tvang.
- Du lader til at elske hende. - Det er et tilsmudset ord.
Men har jeg elsket nogen, er det den pige.
Fredrik Egerman elsker! Det er ikke muligt.
Man får besynderlige indfald med årene.
Om varsomhed, ømhed, hensyn og ... kærlighed.
Opsigtsvækkende pigebarn, der får dig til at plages af andet end tandpine.
Når jeg kommer hjem, tager hun mig i sine arme og er glad for at se mig.
Hun er stædig som et forkælet barn.
Hun har et iltert temperament og kan blive ondskabsfuld.
Hun er så fuld af liv, at væggene i mit gamle hus er begyndt at revne.
Hun er blid og kærlig.
Hun holder af, at jeg ryger pibe.
Hun holder af mig ... som var jeg hendes far.
Herregud, jeg er jo en voksen mand.
Den gamle buk viser sig alt for tit og bræger en lige i synet, -
- og så bliver man ked af det og sur på sig selv.
Hvad vil du mig?
Du skal fortælle mig, at det er håbløst med Anne. Eller det modsatte.
Hvor kan jeg det, når jeg ikke kender hende?
Du må hjælpe mig, Desirée. For gammelt venskabs skyld.
Ja, det var en god grund.
Ud over vore hyrdetimer er du min eneste ven.
Det eneste menneske, for hvem jeg tør vise mig hæsligt nøgen.
Og hvad får jeg til gengæld?
Jeg har en ung søn, du må få.
- En ridehest, en ædel springer. - Det er for lidt.
- En ægte perlehalskæde. - Dem har jeg så mange af, jeg vil.
Du får din løn i himlen.
Du kan tro nej, Fredrik Egerman. Jeg vil have min løn i denne verden.
- Undskyld, men jeg vil i bad. - Skal jeg gå ud?
Vær nu ikke så dum.
Det bløder stadig.
Kom herover et øjeblik.
Er jeg lige så smuk som dengang? Har årene sat sine spor? Svar ærligt.
Du er lige så smuk.
Din krop er blevet mere fuldendt end fuldkommenheden selv, -
- har en æggelse, som det fuldendte ikke ejer.
Så er fremvisningen forbi. Gå hen og sæt dig i sofaen.
Er I snart færdige med det pjat, så jeg kan klæde hende på?
- Nu er Malla sur. - Malla er ikke sur, men søvnig.
Hvis Malla ikke holdt styr på mig, var jeg et siv i vinden.
Det er hun alligevel.
Synes Malla, at den herre er flot og værd at skænke en tanke?
Jeg kender Fredrik Egerman. Han er upålidelig.
Han er ganske upålidelig.
Desirée kommer snart op i årene -
- og på den forkerte side af maj måned.
Jeg bortødsler min ungdom på de forkerte.
Spøg for sig og alvor for sig.
Man skal ikke blive gammel med for mange ridser i glasuren.
- Hvor er min røde kjole? - Skal hun til fest?
Jeg skal feste med Fredrik Egerman.
Vi skal genoplive gamle minder.
Du inviteres hermed højtideligt på et glas vin.
bort med sorg og bitterhed uro og bekymring
her er kun plads til lystighed leg og elskovsspring
lad os glædes hver især
nydelse er målet her
elsk fornuften væk
nu er rådet givet
var man ikke forelsket
ak, hvad var da livet?
Pas på, Fredrik, her er en stor vandpyt.
Jamen, Fredrik dog!
Nu er du præsentabel. Du skal også have nathuen på.
- Jeg nedlægger protest. - Nej, du må ikke blive forkølet.
Hvor kan en kvinde dog nogensinde elske en mand?
Kvindens synsvinkel er sjældent æstetisk, og man kan jo slukke lyset.
- Hvem ejer disse klæder? - En mand.
Det var værre, hvis du var nøgen.
- Tænk, hvis han kommer? - Han er på manøvre.
- En militærmand. - Hvad er der galt i det?
Under uniformen ligner de andre mænd.
Måske en dragon.
Det er en meget flot mand.
Hvad var det?
- Det var Fredrik. - Fredrik?
- Fredrik?! - Hvad er det for en grimasse?
Har jeg ... har du ... Det er vel ikke muligt?
Se nu Fredrik Egerman.
Først og fremmest er han rystet og bleg som en sild i lage.
Samtidig er han lidt smigret, rørt og vanvittigt sentimental.
"Desirée, min elskede, har du ensom og tapper slæbt dig gennem disse år -
- og ofret alt for vor kærligheds pant?"
Besvar mit spørgsmål.
- Barnet er mit og ingen andens. - Han hedder jo Fredrik!
Opkaldt efter Fredrik den store af Preussen.
Du skal ikke tage dig af, hvad den dumme onkel siger.
Jeg ville ikke få et barn med dig.
Du kan ikke tage dig af et barn.
Nu kan du drikke din toddy, og så kan du gå.
Jeg ønsker herskaberne en rigtig god nat.
- Må jeg sige noget? - Du ligner dig selv.
Gravalvorlig, når det gælder dig, men kynisk over for andre.
- Må jeg sige noget? - Nej.
Det er en verdenssensation, at du er ramt af følelser over navlen.
- Men jeg har også følelser! - Tag det roligt.
Kan jeg gøre for, at jeg har temperament?
- Må jeg sige noget? - Nej, det må du ikke.
Jeg ville ønske for dig, din bavian, at du endelig fik et rigtigt knæk, -
- kom helt ned i sølet, så der ikke var en fjært efter dig.
Jeg har mit at kæmpe med.
Hvad kæmper du med? Galocherne?
Advokat Egerman, der roder lige så lidt i knolden som på bordet.
- Nu vil jeg tale! - Det er mig, der taler!
Du har gjort mig så rasende, at jeg har glemt, hvad jeg ville sige.
- Typisk dig! Nå, hvad ville du sige? - Det har jeg glemt.
- Må jeg lægge mig nu? - Ja, lille Malla. Godnat.
- Vil du have mere sukker i? - Nej tak.
Tilgiv mig min tankeløshed.
Du kender vel også til ensomhed. Trods en ung hustru og en voksen søn.
Indimellem føles mit hjem som kærlighedens forskole.
Vi to var i det mindste voksne. Vi vidste, hvad vi gjorde.
- Især da vi gjorde det forbi. - Det var dig, der gjorde det forbi.
Hvad kunne du give mig? Tryghed? Fremtid? Var du overhovedet forelsket?
Jeg var en god legekammerat og en lille godte, du kunne vise frem.
Havde du tænkt dig at gifte dig med mig?
- Min forrige hustru var lige død ... - Havde du tænkt dig at fri til mig?
- Det havde jeg nok ikke tænkt mig! - Der kan du selv se.
Du fornøjede dig også med andre damer.
Du var jo hovedkvarteret.
Tænk, at jeg lod dig behandle mig så skidt!
- Du var en lømmel, Fredrik! - Hvorfor bliver du så ondskabsfuld?
Hvorfor råber du ad mig og giver mig lussinger?
- Du har altid båret nag. - Båret nag?
Hvem begyndte at grave i fortiden?
Hvad rager det mig, at du ikke kan få bugt med din hustru?
Jeg er ligeglad med, om dit hjerte bløder.
Lad det bare bløde, så du kan føle smerten.
Vi er alligevel ikke venner. Jeg forbander min oprigtighed.
Hvorfor være ven med dig, som altid kun har været din egen ven?
Præcis ligesom dig.
Jeg har teatret, min gode herre.
Teatret er mit liv, og jeg er en begavet skuespillerinde.
Jeg behøver ikke hjælp fra nogen. Kun til at stramme korsettet.
Derfor siger vi nu godnat. Mine drømme vil for fremtiden være monogame.
Det glæder mig, -
- at jeg slipper for at være med i eders skammelige fantasier.
Jeg synes ikke, De var god som grevinden.
Hun burde spilles af yngre kræfter. Men De har jo stadig et navn.
Pas på, Fredrik Egerman, at ikke en af familiens yngre kræfter -
- overtager Deres rolle som ægtemand.
- Hvem er det? - Jeg er bange for, det er Malcolm.
- Dragonen altså? - Jeg beder Malla om at lukke op.
- Jeg forbyder dig at lukke op. - Er du bange?
En gentleman møder ikke sin rival uden bukser på.
- Malla, gå ud og luk op. - Du nyder det jo.
Jeg vil forberede dig på, at Malcolm er meget skinsyg.
Er han bevæbnet?
Han gør kål på dig uden våben, hvis han er i det humør.
- Kunne man måske gemme sig? - Vi er ikke på teatret nu, Fredrik.
Det er dog en farce!
Tilgiv mig, jeg er støvet og beskidt.
Lige uden for byen styrtede min hest, min trofaste Rummel.
Modtag denne beskedne buket, som jeg plukkede på vejen.
- Jeg ville ikke komme tomhændet. - Bedårende, kære Carl-Magnus.
- Hvor længe bliver du? - Jeg har 20 timer.
Tre timers ridetur, ni timer til dig, fem til min kone, tre timer hjem igen.
Har du noget imod, at jeg ifører mig min slåbrok?
- Den er desværre allerede optaget. - Jeg tænkte, den blev ledig om lidt.
Skal jeg ikke præsentere jer? Det er advokat Egerman. Grev Malcolm.
Mig en fornøjelse.
Egerman faldt i den store vandpyt i porten.
- Jeg håber ikke, De kom til skade? - Jeg fik ikke en skramme.
Det glæder mig.
Er det i arbejdsøjemed, at De besøger frøken Armfeldt?
Vi er gamle venner.
Også min natskjorte har fundet anvendelse.
Jeg håber, den passer?
- Ikke for lille, ikke for stor? - Tak, den passer fint.
Hverken for lille ... eller for stor.
Jeg går ud i køkkenet og ser, om dit tøj er blevet tørt.
Skal jeg ikke det, Fredrik?
Mademoiselle Armfeldt har været min elskerinde i seks måneder.
Jeg er yderst skinsyg.
Andre mænd skammer sig over denne såkaldte svaghed.
Jeg skammer mig ikke, jeg siger det ærligt.
Jeg tilstår, at jeg ikke tolererer skødehunde, katte eller gamle venner.
- Udtrykker jeg mig klart nok? - Jeg kan umuligt misforstå Dem.
- Har herren prøvet at duellere? - Nej. Aldrig.
Jeg har duelleret 18 gange. Pistol, kårde, spyd, pil og bue, jagtgevær.
Seks gange er jeg blevet såret, ellers er lykken stået mig bi -
- eller "det kolde raseri", som ifølge feltmarskal Sommer -
- skaber den sejrrige soldat.
Jeg er virkelig imponeret.
Ser De denne frugtkniv? Jeg kaster den tværs gennem stuen.
Jeg sigter efter fotografiet af den gamle dame. Ansigtet, øjet.
Pas på.
De burde optræde i cirkus.
- De er advokat? - Til tjeneste.
Jeg anser Deres profession for parasitter på samfundet.
Jeg må udtrykke min beundring for militær oprigtighed.
Apropos militæret. Bliver der krig?
- Hvorfor skulle der det? - Ja, lige mine tanker.
- Er De uforskammet? - Javist.
- Nå, har I hygget jer? - Greven har været så underholdende.
- Var mine klæder blevet tørre? - Nej.
Så må advokaten låne min natskjorte til hjemrejsen.
Du må nok hellere tage imod grevens gavmilde tilbud.
Slåbrokken vil jeg gerne beholde, hvis De ikke har noget imod det.
Jeg takker for venligheden. Men jeg vil hellere tage mit våde tøj på.
Det har De desværre ikke tid til, advokat Egerman.
Det er sent, og De har meget travlt.
Gør, som han siger.
- Godnat. - Godnat.
Her er herrens klæder. Desirée sagde, De ikke skulle være ked af det.
Det var sødt af hende.
Hun syntes, at skænderiet var meget opkvikkende.
- Sagde hun det? - Kun en skam, at det blev afbrudt.
Hvordan afbrudt?
Hun havde jo ventet sig en del af forsoningen. Hvad mon hun mente?
- Godmorgen, mor. - Hvad er der dog sket?
Min datter besøger sin gamle mor klokken syv om morgenen?
Jeg har gjort det forbi med grev Malcolm.
- Er der en anden? - Måske.
- Kender jeg ham? - Måske.
Bedre eller værre?
Det kommer an på, hvordan man ser det. Han kender ikke til sin forfremmelse.
Se nu bare! Nu gik kabalen op.
Det gør den altid, hvis man snyder lidt.
Kabale er det eneste i livet, som kræver ubestikkelig moral.
- Hvor kom vi nu fra? - Min tilkommende.
Et meget interessant emne. I hvert fald for dig, min pige.
Hvorfor gav du greven løbepas?
- Han truede mig med en ildrager. - Det var grimt gjort af greven.
Men han havde vel sine grunde.
- For en gangs skyld var jeg uskyldig. - Så skete det tidligt på aftenen.
Hvad gjorde du så?
Jeg slog greven i hovedet med ildrageren.
- Hvad sagde han så? - Vi besluttede at skilles som venner.
En god vane. En aflagt elsker på god fod kan bruges til meget.
- Hvad var det nu, vi talte om? - Det, vi nu talte om.
Det var noget andet i mine unge dage.
Din far kastede mig engang ud af vinduet.
- Var det åbent? - Nej.
Jeg røg i hovedet på oberstløjtnanten, der senere blev din far.
Min far kastede dig jo ud.
Nej, han blev din far senere. Hør nu efter.
- Gud, hvor jeg elskede ham! - Hvilken af dem?
Ham, som kastede mig ud af vinduet. Den anden var et fæ.
Han kunne aldrig hitte på noget sjovt.
Du skulle skrive dine memoirer.
Jeg har fået denne herregård ved at love ikke at skrive dem.
Jeg tænkte, at du skulle holde et selskab for mig.
Har jeg lovet det? Det mindes jeg ikke.
For en gangs skyld, mor. Sig nu ja.
Så hent invitationerne. Hvem vil du invitere?
Er det skuespillere, spiser de i stalden.
Grev Malcolm og grevinden, -
- advokat Egerman og hans hustru og hans søn Henrik.
Hvad har du til hensigt?
- Jeg agter at begå en god gerning. - Pas på med det, min pige.
De koster dig alt for meget, og så lugter de grimt.
Du ved ikke, hvor god min gerning bliver.
En advokat er altid god at have ved hånden.
- Jeg beundrer din konfuse kløgt. - Elsker du virkelig det bæst?
- Hvem mener du? - Hvem mener du selv?
- Jo, jeg elsker ham. - Det er det, jeg altid har sagt.
"Desirée, du gør mig bekymret. Du har en alt for stærk karakter.
Det har du efter din far."
Hvem af dem? Jeg har flere at vælge imellem.
- Du hører jo ikke efter. - Det har jeg aldrig gjort.
Er det derfor, du er så åndsfrisk trods din høje alder?
Folk skulle bare vide, hvor usundt det er at høre efter, -
- så ville de ikke høre efter, og så ville de have det meget bedre.
- Talte vi om noget vigtigt? - Er der noget, du finder vigtigt?
Jeg er træt af mennesker, men det forhindrer mig ikke i at elske dem.
- Det var smukt sagt. - Ja, ikke sandt?
Jeg kunne få dem udstoppet. Lige så mange, det skulle være.
- Er du færdig med invitationerne? - Ja.
Især de store bogstaver lykkedes godt for mig.
Tak, jeg tager dem med.
Man kan aldrig beskytte et eneste menneske mod en eneste smerte.
Og det er det, som gør en så grænseløst træt.
- Hvor er min mand? - Greven er i keglehuset.
- Niklas? - Ja, hr. ridtmester.
Semiramis skal stå sadlet klokken ni.
Og så sørger du for 50 røde roser til mademoiselle Armfeldt og et kort.
Samt 55 gule roser til min hustru. Uden kort.
Det er forstået.
- Er du ikke på manøvre? - En kort visit. Pas på, den er ladt.
- Inspektion? - Det kan man kalde det.
- En forbier. - Du ramte ikke engang skiven.
- Du sigter for længe. - Hvordan havde Desirée Armfeldt det?
Hun havde besøg af en herre i natskjorte.
- Jeg jog advokaten ud. - I natskjorte?
- Advokaten? - Egerman.
- Det var bedre. - Egerman i egen høje person.
- Folk har ingen moral nu til dags. - Stakkels Anne. Rejser du i dag?
- Klokken ni. - Skønt.
- Fornøjelsen er på min side. - Hvornår er du tilbage?
Vi er inviteret til gamle fru Armfeldt på lørdag.
- Familien Egerman kommer også. - Interessant.
Det var jo et pletskud.
Tænk, hvis jeg skød dig i stedet. Hvad ville du så sige?
Hvad agter min hustru at give sig til i dag?
- Jeg vil kede mig som sædvanligt. - Du kan besøge din veninde Anne.
Hun er vel uvidende om sin mands eskapader.
Er du skinsyg?
Jeg tåler, min hustru er utro, men rører man min elskerinde, -
- bliver jeg som en tiger! Godmorgen, min skønne.
Godmorgen, min søn. Sæt dig. Rejser du tilbage i dag?
- Jeg bliver nok lidt længere. - Har en fugl bygget rede i dit hår?
- I mit har den nærmest lagt æg. - Hvad sagde pappa?
Ingenting.
- God appetit. Godmorgen, Petra. - Godmorgen, hr. advokat.
- Jeg så, hvad Petra gjorde. - Er der noget galt i det?
Ikke ligefrem galt, men heller ikke korrekt.
Petra vil frem i verden. En løsagtig tøs er stadig løsagtig, -
- om hun så er det med Hans Majestæt.
Det er fruen, som ringer.
Petra må gerne børste mit hår med den store børste.
- Er Petra jomfru? - Nej, bevar mig vel.
- Det er jeg. - Det ved jeg, frue.
- Hvor kan Petra vide det? - Det ses på huden og øjnene.
- Kan alle se det? - Nej, det tror jeg ikke.
- Hvor gammel var Petra? - 16, frue.
Var det væmmeligt?
Jøsses, frue. Det var så skønt, at man nærmest døde.
- Var Petra forelsket i drengen? - Det var jeg vel.
Har Petra været forelsket i mange drenge siden da?
- Jeg er altid forelsket, frue. - Ikke i den samme?
Indimellem bliver man trætte af dem, -
- men det er skønt og listigt med den næste.
Stort set alt, der er sjovt, er ikke dydigt.
Så siger jeg hurra for det uartige, så lang jeg er.
- Jeg vil bare have et hårbånd i. - Opsat hår er mere kvindeligt.
Jeg vil ikke have det sat op i dag.
Som De vil.
- Hvilken kjole skal jeg tage på? - Den gule.
Så tager jeg den blå.
Min figur er ikke så tosset. Mindst lige så pæn som Petras.
- Ville Petra hellere være en mand? - Det var dog en forfærdelig tanke!
Jeg ville heller ikke bryde mig om at være en mand.
Nu skal jeg fodre fuglene og passe mine små blomster.
Vi har jo trods alt vore pligter. Ikke sandt, Petra?
Goddag, Beate.
Jeg har tænkt mig, at vi skal have en rigtig god steg til middag.
- I dag skal vi have fisk. - Men jeg vil have steg.
Fruen kan godt få steg, men herren og vi andre spiser fisk til middag.
Hvor skal fruen hen med vandkanden?
- Blomsterne. - De fik vand klokken syv i morges.
Det er da ellers mit arbejde.
Ja, men nu er det gjort.
- Hvad læser du? - En bog.
- Hvad hedder den? - Du ville ikke forstå det.
Jeg vil vide, hvad den hedder.
- Der kan du selv se. - Sikke dog en afskyelig slåbrok!
Giv mig den. Jeg vil brænde den.
Fy føj, hvor den lugter. Den har nok aldrig været vasket.
Og hvad er det for nogle tøfler? Tag tøflerne af, din gris.
Dem vil jeg også brænde.
Tænk, at du vil ryge den ækle, gamle pibe.
Og så skal du få en ørefigen for at gøre kur til min Petra. Skam dig!
Kom ind.
Vil min pige noget særligt?
Undskyld, jeg forstyrrede.
- Grevinde Malcolm er på visit. - Charlotte!
Hvor morsomt!
Petra, hent noget limonade og nogle småkager.
Hvor er det blevet varmt. Rigtig højsommer.
- Sikke en smuk kjole. - Må jeg gengælde komplimenten?
- Alt står så godt til dig. - Jeg har altid ønsket at ligne dig.
- Jeg kan ikke gå med udslået hår. - Vi er næsten lige gamle.
- Hvor gammel er du egentlig? - Hvor gammel er du selv, Anne?
- 19. Jeg fylder snart 20. - Så er jeg jo noget ældre.
- Hvordan har du det? - Henrik er hjemme.
Har taget sin eksamen og var så dygtig.
- Apropos. Hvordan har din mand det? - Jo ... Han har det vist godt.
Den gode advokat Egerman har det godt. Han er ikke forkølet?
- Nej, da ikke her i varmen. - I nat var det jo ikke så varmt.
Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Jo, det er noget så pudsigt. Din mand blev set i byen i nat.
Han kunne vel ikke sove og gik en tur.
- I natskjorte? - Han må vel godt gå i natskjorte.
Han kom fra mademoiselle Armfeldt, skuespillerinden.
Fredrik har altid været teatertosset.
- Hun holder jo orgier i sit hjem. - Må jeg byde dig en kage til?
- Er det gamle Beate, der har bagt? - Hun er en knag.
Som du ved, løber jeg ikke med sladder.
- Hvad hvis jeg allerede vidste det? - Han skulle have fortalt dig det?
- Det er sandt. - Jeg tror ikke på det.
Jeg antager, at han traf din mand hos frøken Armfeldt?
Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Kære Charlotte, hele byen ved jo, at greven har et forhold til hende.
Det angår ikke mig, hvad den svinepels har for, og jeg giver igen.
- Stakkels Charlotte. - Jeg hader ham! Jeg hader ham!
Mænd er væmmelige. Hovmodige og indbildske.
Med hår over hele kroppen.
Han smiler til mig, -
- han kysser mig, han kommer til mig om natten.
Han får mig til at miste forstanden, han kærtegner mig, -
- taler sødt til mig.
Giver mig blomster, altid gule roser.
Taler om sine heste, sine kvinder, sine dueller, -
- sine soldater, sine jagter. Taler, taler, taler.
Kærlighed er en afskyelig beskæftigelse.
Trods dette elsker jeg ham.
Jeg vil gøre hvad som helst for hans skyld.
Forstår du det?
Så han vil klappe mig på hovedet og sige: "Dygtig lille hund."
- Stakkels Charlotte. - Stærke, selvstændige Desirée.
Ikke engang Carl-Magnus må røre hende. Derfor er han besat af hende.
Jeg kender hende ikke.
Alle mænd drages af hende. Jeg forstår det ikke.
Det var godt, at du vidste det hele. Så er der ingen skade sket.
- Hun har nok aldrig elsket ... - Undskyld? Hvem?
Desirée.
Hun har nok aldrig elsket.
Hun elsker nok kun sig selv.
Goddag, grevinde. Hvor fornøjeligt, at De er kommet på visit.
Jeg har fået en indbydelse fra fru Armfeldt.
Er det ikke Desirée Armfeldts mor?
Så kan vi møde den store skuespillerinde. Herligt.
- Er grevinden også inviteret? - Ja, og min mand.
- Du kan tage af sted alene. - Jeg takker nej.
Vent! Jeg har ombestemt mig.
Det bliver noget så morsomt. Har du det godt?
Udmærket. Måske lidt forkølet, men det er ingenting.
Mine damer.
Jeg forstår det ikke ...
Det var pænt af fru Armfeldt at invitere os.
Deres børn er vældig smukke. lsær den unge pige.
Den unge pige er min hustru.
Det forekommer mig, at De fører et anstrengende liv.
Ja, mit arbejde kan være en prøvelse.
Det siger De ikke? Det troede jeg ikke.
Jeg kan ikke følge Deres ræsonnement.
Hvad betyder det?
Hovedsagen er vel, at man ikke går fra forstanden. Ikke sandt?
- Så hun hedder Petra? - Og han hedder Frid.
Hun er et indtagende fruentimmer. Det har ingen vel fortalt hende før?
- Kan Frid så tage den store kuffert? - Har hun en forlovet?
Nej, men jeg har planer for fremtiden.
Så er Frid den rette for hende. Han er fremtidens mand.
- Er de andre gæster kommet? - Nej. De kommer nok lige straks.
- Her bor hendes herre og frue. - Og hvor sover sønnen Henrik?
Er hun interesseret i det?
Her skal drengen bo. Det er pokkers fint til sådan en lille fløs.
Ved hun hvorfor? Det skal jeg sige hende.
- Det er det kongelige gæsteværelse. - Har der boet majestæter her?
Kongen havde en minister, og ministeren havde en smuk hustru, -
- og majestæten fandt behag i den unge kvinde.
Så skulle både kongen og ministeren til Ryarp.
Ministeren og hans frue fik Egermans værelse, -
- og kongen lå herinde.
- Så gik fruen ind til kongen? - Der tager hun fejl.
Da ministeren var faldet i søvn, trykkede kongen her.
Prøv og se, hvad der sker.
- Han driver gæk med mig. - Gør nu, som jeg siger.
Således kom den smukke dame gennem væggen med seng og det hele -
- for at forlyste sig med majestæten.
Jøsses, hvor fiffigt.
Sådan en seng skulle man have.
Hun er en værre lille satan, hende Petra.
Lad være med at nive.
Se der. Hvem er den smukke dame, der går dernede?
Er det Desirée? Skuespillerinden?
Hvem der bare så ud som hende.
Hvor er det skønt, De kunne komme. Og det er så den unge hustru.
Mig en fornøjelse.
- Grev Malcolm, det er min hustru. - Mig en fornøjelse.
- Advokat Egerman, grevinde Malcolm. - Vi har mødt hinanden før.
- Charlotte. - Anne.
Det glæder mig at se Dem her, fru grevinde.
Vi har talt så meget om frøken Armfeldt.
- Ønsker grevinden at se sit værelse? - Ja tak. Jeg vil gerne nette mig.
For nu at tale om automobiler.
Hvor vejen tillod det, kørte vi med en hastighed på knap 30 km i timen.
Jeg har en plan.
- Angår den mig? - I allerhøjeste grad.
- Vil De tale oprigtigt? - Hvorfor ikke? Vi er jo fjender.
- Må jeg byde Dem på en cigaret? - Jeg ryger kun cigarer.
Det sker jo, at fjender har fælles interesser.
Skal man så fortsat være fjender og se bort fra de fælles interesser?
Ikke hvis det er to kvinder.
Så lad os slutte fred. Foreløbigt.
Desværre har min mand ingen ring i næsen, så man kan tøjre ham.
Nej, han har sin frie vilje, hvordan den nu end er beskaffet.
Desuden har han sin uafbrudt fungerende mandighed, -
- som volder ham en del besvær.
- Ja, han er et kadaver. - Det er snarere synd for ham.
Nu spiller de kroket dernede. Hvem er den ubestridte mester?
Hvem er frispilleren?
Hvem gør den ufarlige leg til en krænkende hanekamp?
- Det er Deres kugle, Egerman. - Det er jeg bange for.
Jeg er frispiller og har ret til at krokettere Dem.
- Når han ler sådan, er han ond. - Ond og skinsyg.
- På Dem. - Hvorfor i alverden dog det?
Han blev rasende over at se advokat Egerman hilse på Dem.
Det var dog løjerligt.
Ja, det er løjerligt.
Hvad går Deres plan ud på?
Den er meget simpel. De får Deres mand tilbage, og jeg ...
- Kan jeg virkelig stole på Dem? - Og De får advokat Egerman tilbage?
Mænd forstår aldrig deres eget bedste. Vi må hjælpe dem lidt på vej, ikke?
- Og planen? - Først flytter vi bordkortene rundt.
Så du mener, at du kan forføre alle kvinder, kære Carl-Magnus?
Absolut. Alder, stand og udseende spiller ingen rolle.
- Også de gifte? - Ikke mindst de gifte.
I så fald er det ikke i kraft af Deres fortræffeligheder, -
- men på grund af kvindens ægteskabelige kedsomhed.
- Bravo. - Hvad mener De, advokat Egerman?
Kan det ikke være kvinden, der forfører?
- Vi mænd bliver altid forført. - Vås. Jeg er aldrig blevet forført.
- En mand går altid til angreb. - Åbenbart ikke advokat Egerman.
lnden De går til angreb, er der for længst lagt miner ud, -
- og fjenden er bekendt med Deres strategi.
Strategi, fjende, angreb, miner. Taler I om kærlighed eller krig?
Voksne mennesker behandler ofte kærligheden, -
- som var den en krig eller en gymnastikopvisning.
Vi er jo sat i verden for at elske hinanden.
Jeg forsikrer jer, at jeg kan forføre Egerman på under et kvarter.
Så lette er vi ikke at få på krogen.
- Jo, det er I vist. - Fru Charlotte har ret.
- Skal vi vædde? - Meget morsomt.
- Tør De ikke vædde med Deres hustru? - Top!
Mine børn, mine venner.
Sagnet beretter, at denne vin presses af druer, -
- hvis saft springer frem som bloddråber på skallens lyse hud.
Endvidere siges det, at der i hvert fad, der fyldes med denne vin -
- hældes en dråbe mælk fra en førstegangsfødendes svulmende bryst -
- og en dråbe sæd fra en ung hingst.
Dette giver vinen en hemmelig, æggende kraft, -
- og hver og en, som drikker af den, drikker på egen risiko, -
- på eget ansvar.
Jeg drikker for min kærlighed.
Min lykke.
Anne.
- Hvordan er det, du opfører dig? - Hvad med dig selv?
Tror du, jeg finder mig i alt?
Er du en kejser, som bestemmer hvad alle i dit hus skal tænke?
- Du ved ikke længere, hvad du siger. - Og det gør du?
Du er blottet for anstændighed.
Da jeg kom til dig i sorg, svarede du igen med ironi.
- Jeg er flov over, at du er min far. - Nu tier du stille eller går.
Det huer mig ikke at tie i aften. Det huer mig at smide glasset på gulvet.
Her har du endnu et glas. Kast lige så mange, du vil.
De er en stor kunstner. Lider De ikke over løgnene?
- Plages De ikke af Deres eget liv? - Hvorfor ler du ikke bare ad os?
Det gør for ondt til at spøge med.
Tag det roligt, Henrik.
Hvorfor er ungdommen så ubarmhjertig?
Hvem har givet dem lov til det?
De lever højt på, at de måske ikke bliver lige så gamle som os.
Så kunne man lige så godt dø.
Herregud. Han skal jo være præst.
Han får betaling for at så tvivl i den modvillige sjæl.
Vil du slå mig? Gør det bare.
Det bliver værst for dig selv.
Tilgiv mig.
Tilgiv mig, alle sammen.
Henrik, du må ikke gøre skade på dig selv!
Må jeg gå op og lægge mig?
Mine herskaber, kaffen venter i den gule pavillon.
Og vi som troede, at første etape blev den sværeste.
Måske, men ikke den mest delikate. Den kommer nu.
- Hvad hvisker I om, mine damer? - Kom, greve. Vi skal til pavillonen.
- Græder De? - Jeg? Nej.
Skal vi gå eller blive? Le eller skrige? Eller skære ansigter?
Må jeg stryge lidt salve på såret?
- Hvorfor gjorde De det? - Var det ubehageligt?
- Vil De gøre Deres mand skinsyg? - Han kan jo ikke se os.
- De er på alder med min hustru. - Men farligere.
- For Dem selv måske. - For mig selv og andre.
Men jeg advarer altid først. Jeg er en hæderlig lille slange.
Nu advarer jeg dig.
Hvorfor er jeg så grim?
Så ækel og så dum?
Det eneste rigtige var at tage sit eget liv.
Ja, jeg skal dø.
Gå bort med stille værdighed.
Herre, hvis din verden er syndig, så vil jeg synde.
Lad fuglene bygge rede i mit hår. Tag min elendige dyd fra mig, -
- for jeg orker ikke længere.
Jeg er nok alligevel død.
Jeg elsker dig.
Jeg har hele tiden elsket dig.
Se, du lille, nu smiler sommernatten.
Tænk, at Frid også er en poet.
Sommernatten har tre smil. Dette er det første.
Mellem midnat og morgengry, når alle unge elskede åbner deres hjerter -
- og deres skød. Se derude i horisonten.
Der er et smil så blødt, -
- at man må være meget stille og opmærksom for at kunne se det.
De unge elskende ...
Bliver hun sentimental, den lille risengrynskage?
Hvorfor har jeg aldrig været en ung elskende?
- Kan han sige mig det? - Min kære, vær ikke trist.
De unge elskende findes der kun få af her på Jord.
Man kan næsten tælle dem.
Kærligheden har ramt dem som en gave og en straf.
Og vi andre?
- Vi andre? - Hvordan går det os?
Vi kalder på kærligheden, beder om den.
Skriger efter den, forsøger at efterligne den, tror, at vi ejer den.
- Lyver om den. - Men vi har den ikke.
Nej, min sukkerkringle. Elskendes kærlighed er os forment.
- Vi har ikke gaven. - Men heller ikke straffen.
Hvad?
Ja ja. Det gør jeg.
Hvad er der? Lad mig høre.
Jøsses. Så skynd dig da.
Nu smiler sommernatten sit andet smil.
Til narrene, dårerne. De uforbederlige.
Så smiler hun vel til os?
- Er du tørstig? Vil du have øl? - Jeg sagde, hun smiler til os.
Det stemmer.
- Nu smiler hun til os. - Vil du gifte dig med mig?
For en time siden sagde du, at du ville.
- Det var dengang. - Du skal gifte dig med mig!
Du er vel nok en stærk sukkerkringle.
Du skal gifte dig med mig! Du skal, du skal, du skal!
Lille Charlotte.
Jeg kan nok alligevel ikke stole på dig.
Nej, nu må jeg skride til handling.
Har du ingen moral, Desirée?
Kommer du ind i mit sovekammer? Tænk, hvis Charlotte vågner.
- Din hustru er allerede vågen. - Hvad siger du?
- Sengen er tom. - Skynd dig at finde hende.
Nu gør du mig nervøs. Hvad mener du?
- Charlotte er i pavillonen. - Med hvem?
Med advokat Egerman.
Vend ryggen til, og ræk mig mine bukser.
Hvad vil du gøre?
Jeg slår den advokat til plukfisk!
Han har pirret mig længe nok med sine grimasser og sin snak.
Er du skinsyg?
Man kan røre min elskerinde, men rører nogen min hustru, -
- bliver jeg en tiger!
Gå ud, Charlotte. Advokat Egerman og jeg ønsker at være alene.
Jeg beder dig indtrængende om at gå. Advokaten og jeg skal spille roulette.
- Roulette? - Javist.
- Russisk roulette. - Jeg forstår ikke.
Eftersom De ville være fortabt, hvis vi duellerede, -
- foreslår jeg en duel, hvor vi står lige godt.
- Jeg forstår stadig ikke. - Revolveren er ladt med én kugle.
Man lukker øjnene, lader magasinet rulle og trykker af mod tindingen.
Vi går begge gennem proceduren to gange. Det giver tolv til to.
- Er herrerne stadig i pavillonen? - De vil ikke forstyrres.
- Hvorfor, om jeg må spørge? - Det var noget med roulette.
Roulette?
Nu drejer jeg den rundt. Den, den peger på, begynder.
Skål for alle trofaste hustruer.
Skål for Dem, grev Malcolm.
En udsøgt konjak.
Den blev importeret i 1850'erne af en kær ven til fru Armfeldt.
Han døde senere ... i en duel.
Kuglen sad i næste hul.
Tillad mig at sige, at jeg er imponeret.
Det her er ikke mod, min herre.
Deres skål!
Der er vel ikke noget galt med mekanikken?
Det siges, at Deres hustru er stukket af med Deres søn.
Det er sandt.
Skål for ungdommen, advokat Egerman.
Jeg ladede den med sod, for pokker!
Tror du, at en adelsmand sætter livet på spil for en lovtrækker?
Du er vederstyggelig!
I er lige naragtige. Du, Desirée og alle andre. Lystne og troløse.
- Carl-Magnus Malcolm. - Du ønsker?
Vend dig om, og se på mig.
- Nå? - Har du glemt vores væddemål?
- Det over middagen. - Herregud! Det væddemål.
Det var med stort besvær, jeg holdt advokaten væk.
Carl-Magnus Malcolm. Se på mig igen.
Jeg kan aldrig falde til ro. Det ved du.
- Står du ikke ved dit ord? - Bestemt. Hvad ønsker vinderen?
- Luk øjnene. - Hvad ønsker vinderen?
Dig.
- Det er umuligt. - Du gav mig dit ord.
- Jeg giver mig. - Sværg på, du vil være mig tro.
Jeg vil være dig tro i mindst syv evigheder af nydelse.
18 falske smil og 57 kærligt hviskede ord.
Jeg vil være dig tro, til den store gaben skiller os ad.
Kort sagt: Jeg vil være dig tro på min måde.
Gør det ondt?
Ja, det gør ondt, ondt, ondt.
- Gå din vej. - Kan du huske, hvad du sagde?
"Du er min eneste ven, for hvem jeg tør vise mig hæsligt nøgen."
Sikke du sukker, min ven. Det er også vanvittigt synd for dig.
Vanvittigt, vanvittigt synd.
Det er en vaskeægte tragedie. Ingen i verden har det så slemt som dig.
Du er i højt humør.
- Dit fald blev stort, Egerman. - Ja, meget stort.
Men du falder blødt.
- Du må ikke forlade mig. - Vi afgiver ingen løfter.
Du er en kedelig, almindelig mand, og jeg er en stor kunstnerinde.
Jeg må lægge mig lidt.
Jeg er helt ør i hovedet.
Hvad laver du?
Jeg stopper din kærlighed ned i min store lomme.
Så længe du ikke lader mig være alene.
- Jeg sidder jo lige her. - Det er virkelig godt.
Ja, det er godt.
Kan du fortælle mig, hvorfor du døbte lille Fredrik Fredrik?
Er det ikke et fint navn til en lille dreng?
Lover du at gifte dig med mig?
- Bare du slipper mine ører! - Lover du det?
Ja, jeg lover det.
- Sværg ved alt, du holder helligt. - Jeg sværger ved min manddom.
Så kan vi betragte os som forlovede nu.
Frid skal have fred. Han er kommet i Helvede.
Op med dig. Hestene skal passes.
Et skønnere liv end dette liv findes ikke.
Der smilte sommernatten for tredje gang.
Ja, min lille sukkerkringle.
Til de bedrøvede, de beklemte, -
- de søvnløse, de forvildede, de angste, de ensomme.
Men narrene tager sig en kop kaffe i køkkenet.